Jag heter Abby Mills. Och jag har åkt hem till Harpers ö.
Min bästa vän ska gifta sig med sina drömmars tjej.
Men nåt hemskt har hänt. Mord från öns tragiska förflutna.
För sju år sen mördade John Wakefield sex personer.
Min mamma var en av dem...
Och nu, efter alla dessa år...
- ...händer det igen. - Tidigare i Harpers Island.
Det är en massa pengar här.
Lägg dem där ingen kommer att hitta dem på några dagar.
- Du sköt dig själv. Booth! - Har du sett Booth?
Nej.
Nu kan mr Wellington komma fram och tända ljuset.
Håll ihop nu. Vi ska inte vara ensamma.
Innan repetitionen rök jag och JD ihop. Han hade en sista "överraskning".
Jag har några frågor. - Jag kanske kan börja med dig.
Jag är inte anklagad för nåt. Jag vill att du strider för Sh...
Vad gör de här? Vet de vem som dödade mr Wellington?
Kan det vara Henrys bror?
Jag tror att de pratade om Trishs svåger.
- Va, Richard? - Det kan vara vem som helst.
Det kan inte vara "vem som helst."
- Varför kom inte båten imorse? - Är sheriffen här än?
- Ja, på övervåningen. - Han skulle visst leta igenom rummen.
Hjälper det honom att hitta mördaren, får han göra vad han vill med mitt rum.
- Ja, mitt med. - Jag ska gå och packa klart.
Var är pappa?
Han är här omkring.
Är han borta för att jag pratade med sheriffen?
Nej, älskling. Självklart inte.
- För att han dödade morfar? - Madison...nej.
Pappa älskade din morfar.
Ett ögonblick!
Jag kommer.
- Jag packade. - Jag ville bara tacka för igår.
Jag är fortfarande livrädd.
Det var verkligen snällt av dig att hålla mig sällskap igår.
Jag är glad, nöjet var på min sida. Inte mitt nöje, men...
Jag förstår.
Okej... Tack för tacken.
Okej...
Okej, vi ses på båten.
- Allting kommer att ordna sig, Beth. - Ja.
Fan också.
Vi borde prata om idag, Trish.
Det kommer en båt och kör tillbaka alla till Seattle runt fyra.
Det är en sak du borde veta.
Sheriffen är inte redo att släppa din fars kropp än.
Om det är okej för dig, istället för att åka tillbaka-
-kan jag stanna här och ordna allting för din pappa.
Okej.
- Folk frågar om bröllopet. - Okej.
- Vad gör du här? - Jag ville se hur det går med dig.
Ärligt talat...så vet jag inte. Allting händer så fort.
Folk i stan är vettskrämda.
På sättet Wellington dog på... det påminner om det förflutna.
Alla är rädda för att gå ut. De vill bara hem.
Roligt ord, eller hur?
Jag förmodar att du inte kommer att komma hem igen.
Hursomhelst...det var därför jag kom hit. Jag ville säga hej då.
- Rädd att jag skulle smita igen? - Tanken har slagit mig.
Det verkar bara som att nåt alltid är i vägen för oss.
Det är så våra liv ser ut.
SJU ÅR TIDIGARE
- Säger vem? - Alla.
- Angie Volare, Janine Marquez. - Janine? Vem campade hon med?
Jag lovade att aldrig säga det. Shane Pierce.
Visst är det läskigt?
Jag säger inte att jag kommer att göra nåt, men...
...vi har träffats ett tag, och...
- ...jag ska till college till hösten... - Och han är hur charmig som helst.
Jag tycker bara att det är rätt.
Om vi älskar varandra, borde vi inte satsa då?
- Hur mycket hörde du? - Va? Ingenting...
Så...ska vi campa ikväll?
Hade du inte den där saken...att göra?
Just det... Jag måste gå, och...hej då.
- Så...? - Ja.
- Kan jag göra nåt för dig, Henry? - Du sökte visst igenom JD:s rum.
Vad vet du om det här?
Skulle du berätta att din bror la den döda tvättbjörnen i kyrkan?
Jag ville skydda honom.
Jag ska visa dig nåt.
Han har nog slutat att ta de här.
Vi bråkade ganska mycket om det.
JD gillar inte sina mediciner. Han säger att han blir vimsig av dem.
Jag vill veta om din bror är tillräckligt psykotisk för att mörda.
- Jag vill säga nej. - Det vill du säkert, men är det sant?
- Är det här JD:s? - Jag kan kolla.
Du finns med.
FARBROR MARTY
Vi verkar ha hittat vår mördare.
Svensk text: SSG - SweSUB Group ©
www.SweSUB.nu - För bättre texter
Vi hittade farbror Martys telefon i JD:s rum.
- Det kan inte vara sant. - Din pappa vet det i alla fall.
Hur ska Trish kunna se på mig? Jag är bror till den som dödade hennes pappa.
Även om det är JD, kommer hon inte att skylla på dig.
Det gjorde hon precis.
Hon sa det inte, men...
Hur kan jag hjälpa till?
- Ska du hitta JD med hjälp av hundar? - Jag måste hitta honom snabbt.
- Jag vill följa med. - Det fungerar inte så, Henry.
Det känns som att det är mitt fel.
Jag kanske kan prata med JD. Jag ska inte vara i vägen. Jag lovar.
Håll dig i bakgrunden. Med mig.
Varsågod. Lukta ordentligt.
Kom in.
Jag tog med nåt att äta, för att... jag förmodade att du inte hade ätit.
En stund där...när du knackade...
- ...trodde jag att du var min pappa. - Jag är ledsen.
Nej, det var en bra känsla.
Som att han fortfarande är här.
Vad är klockan?
Strax efter tio.
Han skulle ha gått i kyrkan med mig nu.
- Nu får jag aldrig veta... - Tänk inte på det.
- Inte nu. - Hörde du om JD?
Mobilen i hans sovrum?
Ja.
Jag struntar i att han är Henrys bror. Jag hoppas att de dödar honom.
Jag förstår.
Jag kände samma sak efter att mamma dödades.
Jag ville inte bara att de skulle fånga John Wakefield.
Jag ville se honom död för det han gjorde.
Jag kan inte fatta att pappa är borta...för evigt.
Jag förstår inte. Jag och Nikki ska bara campa ute ikväll.
- Du menar du och Jimmy? - Mamma.
Hur kan du ens säga det?
Du är för ung för att dejta en sån kille.
Vad menar du med: "En sån kille"?
Han är charmig och rolig. Men man vet inte var man har honom.
- Du tog den säkra vägen. - Din far behandlar oss väldigt bra.
Är det allt du vill? Att bli behandlad bra?
Kärlek och passion då?
- Din far är en passionerad man. - Verkligen?
Med att hata Jimmy.
Prata med din pappa. Berätta hur mycket du älskar honom.
Jag berättade för mamma, efter...
Jag vet inte varför, men...det hjälpte.
- Efter att hon... - Ja.
Innan begravningen, åkte jag och träffade henne.
- Jag var tvungen att säga vissa saker. - Jag kunde inte.
Du behöver inte heller.
Men... är det nåt du vill säga till honom?
Att jag hade gjort saker annorlunda... om jag visste att det var vår sista dag.
- Hej då, mamma. - Kom hem innan frukost.
Jag lovar. Berätta inte för pappa.
- Skulle inte du campa med Nikki. - Javisst. Det ska jag.
Hej då.
- Hur gick det? - Bra. Jag hatar att ljuga för mamma.
Hon bryr sig bara. Mina föräldrar skulle inte märka om jag försvann i en vecka.
- Jag skulle märka det. - Vad har du här i?
Jag var så nervös på mamma, jag tror att jag la i tio böcker.
Jag är glad att vi äntligen gör det här.
Har du tänkt på vad som händer när du åker iväg till skolan?
Du är i skolan. Jag jobbar här.
Henry och Trish går i olika skolor. Men de är tillsammans.
Jag kommer hem en hel del, eller...så kan du besöka mig.
- Tror du att de gifter sig? - Vilka då? Henry och Trish?
- De verkar perfekta för varandra. - Vet du vem som är perfekt mer?
Herregud.
- Kom igen. - Kände du att det här var ditt fel?
Jag skulle ha gjort mer, efter att våra föräldrar dog.
Jag såg det komma. Hur JD började att klä sig, tatueringarna...
Nåt gick snett. Jag började skolan, och han var med farbror Marty.
Var din farbror JD:s vårdnadshavare?
Missförstå mig inte. Du träffade honom. Marty är ingen faderlig figur precis.
Det ger inte skäl till att döda honom.
Många har haft det mycket värre än din bror-
-och de har klarat sig bra.
Skyll inte på dig själv för vad din bror gjorde.
Ursäkta mig.
Jag la min väska där bak...
Kan jag bara...
Där är den!
Du är bäst. Jag är jätteledsen, det kommer inte att hända igen.
Hej, grabbar! Vad händer?
Tror du inte att vi vet?
- Vi såg hur du smet undan. - Erkänn, vi vet att du har den.
- Har vad? - Muffin.
- Spela inte dum. Jag hittar henne inte. - Jag har inte Muffin. Kan vi gå nu?
Vänta. Hon är i väskan, eller hur?
- Jag har henne inte, sa jag. - Visa mig, då.
Du är en idiot.
Vad är det?
Hade du dem hela tiden?
Jag kan förklara.
Var är Booth?
Då var det klart. Jag beklagar verkligen sorgen.
- Tack. - Din far är där inne. Stressa inte.
Jag följer med dig.
Abby...
Jag behöver nog inte säga det här, men hon bör inte titta under skynket.
Är du redo?
- Det här är kanske en dålig idé. - Du behöver inte gör det. Vi kan gå.
Nej...jag vill försöka.
Hej, pappa.
Henry! Är du oskadd?
Alla måste lämna hamnen nu!
- Elden kan utlösa ännu en explosion! - Vad har hänt, pappa?
Det kan ha varit en propantank som exploderade. Gå hem och stanna där.
- Du borde göra samma sak, Jimmy. - Sheriffen?
Gå nu, Abby! - Alla måste lämna hamnen!
Jag försökte med allt. Jag svär.
Booth förblödde, det gick så fort. Förlåt, jag borde ha berättat det.
- Lämnade du honom i skogen? - Ni kanske inte skulle trott mig.
Varför skulle vi inte det? Vi är dina vänner.
Det var pengarna. Om ni trodde att Booth gjorde sig av med dem, så...
...kunde jag behålla dem.
Jag vet att det låter illa, men jag var desperat och pengarna...
Du lät honom dö i skogen för pengar. Du dödade honom för pengar.
Jag dödade honom inte! Säg inte så!
- Herregud, jag är så ledsen. - Tror du att det får honom tillbaka?!
Se på honom.
När du kommer ner...så går vi till sheriffen och berättar allt.
Sen hämtar vi Booth.
Vi lämnar honom inte här.
Jag insåg inte hur mycket JD hatade mig och farbror Marty.
- Hur kan föräldrarnas död vara ert fel? - Jag pratar om efter det.
- Visste du att JD försökte ta sitt liv? - Ja, jag hörde det.
Visste du att en tjej var med när han gjorde det?
Det var en tjej från skolan. De hade en självmordspakt.
Jag råkade bara komma hem precis i tid. Jag hittade dem i hans rum.
Du räddade dem.
Jag räddade JD.
Hon var redan död.
Efter det skrev vi in JD på ett psykhem.
Han var där i över ett år. Han har aldrig förlåtit oss.
Jag vet inte varför du kom idag, men... jag är jätteglad att du gjorde det.
Det var för att jag bryr mig om dig och Henry.
Jag och Henry...
Det kommer aldrig bli detsamma, eller hur?
Vi ska nog röra på oss.
Kan du köra Trish till värdshuset? Jag måste hämta några saker hos pappa.
Det är inte säkert. Din far vill att du ska åka tillbaka till hotellet.
Det är inte långt till huset härifrån.
Mamma?
Hörde du om explosionen i hamnen?
- Mår du och din mor bra? - Hon är inte här, pappa. Hur så?
Jag vill att du låser alla dörrar och fönster tills jag kommer hem.
- Pappa? - Stanna inomhus. Jag hittar din mor.
Mamma?
- Du arbetade åt min pappa. - Cole Harkin. Jag var vicesheriff.
- Var du i hamnen när Wakefield...? - Det var jag som var tändsticka.
- Söker du min pappa? - Jag söker dig.
- Din far jagar fel man. JD är oskyldig. - Hur vet du det?
- Vet du var han är? - Din far är inte pålitlig. Han ljuger.
- Min far har skyddat ön i åratal. - Fråga om när Wakefield kom till ön.
Wakefield gjorde det här mot mig som hämnd. Han kom tillbaka för din far.
- Du ljuger. - Om du inte tror mig, fråga din far.
Mamma?
Nej, döda mig inte!
Du, där!
- Vad händer när du får tag på JD? - Polisen får komma och hämta honom.
Det här måste vara svårt för dig, Henry.
Där är han! Vi har hittat nåt!
Kom tillbaka, Henry.
Det är över JD!
Du kommer att se dum ut när jag är inlåst och nån annan blir dödad.
- Vi har JD. - Jag måste prata med dig.
Ljuger du om Wakefield?
- Wakefield? Vad menar du? - Är mamma död på grund av dig?
Mamma?
Cole Harkin besökte mig idag. Han sa att morden handlade om dig.
Varför var Wakefield ute efter dig? Varför kom han till ön?
Det handlade inte om mig, Abby.
Wakefield kom hit för din mamma.
Hon kände Wakefield när hon var yngre, i Seattle.
De dejtade.
Hon var bara barnet.
Det gick åt skogen. Det var därför hon kom till ön, för att slippa undan honom.
Han spårade henne, försökte skada henne. Jag var tvungen att stoppa honom.
Wakefield...och mamma?
Det var inte hennes fel, Abby.
Varför skickar du iväg mig, pappa?
När ska du prata med mig? Säg vad jag har gjort, så ber jag om ursäkt.
Ja, det där hjälper nog. Det där ordnar allt!
Det är ditt fel.
Om du verkligen älskat henne, hade hon fortfarande levt.
Hon kanske fick vad hon förtjänade?
Första gången Wakefield kom till ön, försökte han skada din mamma.
Jag bad min vicesheriff se till att han inte kom tillbaka.
- Cole Harkin... - Han var en av dem som följde order.
Wakefield gav tillbaka, ganska hårt.
Jag ville se till att han aldrig skulle skada Sarah igen.
Istället för överfall, anklagade jag honom för mordförsök på tjänsteman.
Jag gjorde allt i min makt. Jag låste in honom mycket länge.
Men jag är rädd för att det var det som förde honom tillbaka hit.
Du gjorde det för mamma...
...men du skulle ha berättat.
Jag ville bevara minnet av henne.
Jag tyckte att det var lättare att låta dig hata mig.
Var har du varit?
Richard har saknats hela dagen, och sen kunde jag inte hitta dig.
Jag var och träffade pappa. Jag behövde säga farväl.
Jag har bestämt mig. Jag ställer in bröllopet.
Självklart, vi åker hem igen.
Du och Henry får välja ett nytt datum. Det kommer att ta lite tid.
Jag tänker inte gifta mig med Henry.
- Jag ser bara pappa i kyrkan i honom. - Du behöver inte bestämma dig nu.
Det har jag redan gjort.
Tack för att du följde med idag.
Jag har funderat på många saker idag...
...men...mest på dagen då Wakefield kom.
Jag kan inte få nåt av det han gjorde ogjort, men...
...jag var den som orsakade mest skada.
Jag lät honom ta allt. Jag valde att stänga ute alla som älskade mig.
Du sa nåt idag om dig och Henry.
Att saker inte skulle bli desamma.
Jag...
Jag hittade det här hos pappa idag.
- Jag tänkte att du ville ha det. - Jag kommer ihåg det här.
Jag vet att det inte är jag som avgör det här, men...
...jag har alltid trott att ni är menade för varandra.
Jag vill inte att du ska göra samma misstag som jag gjorde.
Din mormor väntar på flygplatsen.
Du har sagt det.
Jag vet att du inte vill åka, men... jag tror att det är bäst för alla så.
Bäst för vem? För dig?
Snälla, säg inte så.
- Ring när du landar i Los Angeles. - Jag klarar mig.
Abby!
Är din båt här?
För sju år sen åkte jag utan att säga farväl.
- Jag ringde eller skrev aldrig. - Det var länge sen.
Dagen då Wakefield dödade mamma, dödade han nästan mig också.
Jag gömde mig bredvid vägen. En bil stannade och distraherade honom.
Jag lyckades komma undan.
Det var din bil, Jimmy.
Du räddade mitt liv utan att jag sa nåt.
- Jag såg dig när jag hade stannat. - Så du visste? Varför sa du inget?
Jag ville inte att du skulle stå i skuld till mig.
Jag är skyldig dig mitt liv.
Har du... Har du nånsin tänkt på vad som hade hänt om jag inte hade åkt?
Du menar mellan oss?
Vi hade nog campat en hel del.
Jag är täckt av fisk.
Pappa?
Svensk text: SSG - SweSUB Group ©
www.SweSUB.nu - För bättre texter